Cea mai frumoasa vacanta…
|…e cea pe care am avut-o cu tine. Doua zile. De fapt, nici nu a fost o vacanta, au fost doua zile furate din zilnicul nostru.
Eu trebuia sa plec in delegatie. Sambata, ca asa ii sade bine unei femei complicate, cu cariera. In ultimul moment, ai decis ca vrei sa vii cu mine si am plecat, intr-o dupa amiaza de sambata, eu nervoasa ca lucrurile nu s-au aranjat asa cum trebuie pentru munca mea, tu nervos ca eu eram imputita si vorbeam cu tine in doi peri.
N-am plecat singuri, am mai luat dupa noi doi indecisi care nu stiau ce sa faca atunci cu viata lor. Era o excursie a evadarii, a clipelor traite la maxim atunci, fara trecut, fara viitor. Doar noi si un oras strain, liber de prejudecati si cu oameni care nu stiau cine suntem si ce vrem. Cand ne-am oprit la restaurantul acela si mi-ai spus ca sunt rea, acida si te ranesc, mi-am dat seama ca nu mai am scapare si ca nu mai pot sa fug de ceea ce simt.
Am ajuns la hotel si, la o vreme, am coborat sa mancam. Erai atat de simpatic tu, cum incercat s-o convingi pe doamna de la receptie sa cheme bucatarul si sa ne serveasca, chiar daca era trecut de ora 22. Ai reusit, a venit bucatarul si, la acea cina, am ras pentru prima oara, cu adevarat, dupa aproape patru ani. M-am simtit iubita si dorita mai mult decat am simtit-o, poate, vreodata. Dupa ce am luat cina, am plecat, eu aveam treaba. Ai fost langa mine, m-ai ajutat, apoi am dansat, ne-am privit si am ras din nou.
A fost prima noapte in care am dormit langa tine si m-am bucurat de fiecare secunda, de parca ar fi fost si ultima noapte langa tine. De atunci, ma bucur de fiecare moment, il traiesc din toata inima, fara sa ma gandesc la ce va fi. In mintea mea suntem doar noi doi, tu si cu mine, inghetati in imbratisarea din zorii unei zile oarecare de duminica…
Si, ia uite, unde as putea sa ma dau cu tab-ul si sa ma prefac ca te impusc pentru toti nervii pe care i-am avut vreodata pe tine 😉
Arsenal Park – English Presentation from Eduard Schneider on Vimeo.
*Acest post participa la concursul organizat de piticu.ro si sponsorizat de Arsenal Park.
Tweet
Va si imaginam pe undeva prin Praga, prin vreo delegatie plina de draci… ptiu, ce capcana :))
Blogul tau se transforma intr-o declaratie de dragoste. Nu ca ar fi ceva rau in asta. Mi-a placut articolul de fatza.![:)](https://nebuloasa.info/wp-includes/images/smilies/simple-smile.png)
@brylu, haha, sorry :))![:)](https://nebuloasa.info/wp-includes/images/smilies/simple-smile.png)
@Catalin, am si eu momentele mele de slabiciune, dar nu se intampla prea des. Multumesc